intet land er skønnere i denne tid
end vores her om du er hid eller did
- Peter, Peter. - Peter.
Bare rolig.
Adenauer klarer den. Han er Kaptajnen. Ikke sandt?
Jeg har to ballademagere i 6.b.
Jeg har aldrig set noget lignende. Helt balstyriske.
Deres forældre gør intet ved det.
Sådan er det nu om dage.
Halløj, makker.
Har De brug for ild?
- Tak. - Jeg beder.
TAVSHEDENS LABYRINT
ANKLAGEMYNDIGHEDEN FRANKFURT
Hr. dommer, ifølge paragraf 2, stykke 2 i vores forfatning -
- er menneskets liv den højeste umistelige ret.
Anklagemyndigheden er overbevist om,-
- at den anklagede handlede med forsæt, -
- som er forudsætningen for at bruge paragraf 211 om mord.
Jeg godtager ikke forsvarets påstand om nødværge.
Derfor anmoder vi om, at han idømmes den strengeste straf, -
- fængsel på livstid.
Godmorgen, Radmann.
Har De haft en god første uge?
Den har været spændende.
Jeg har kun haft trafikforseelser.
Det har vi alle været igennem.
Om et par år får De de gode sager.
Storartet.
... kvinder må stadig kun arbejde med deres mands velsignelse.
Og nu skal vi høre Vico Torriani.
GØR ALTID DET RETTE DIN FAR
Rart, De kunne komme, hr. anklager.
- Undskyld. - Vi begyndte uden Dem.
Den anklagede, Marlene Wondrak, har vedgået sig sin skyld, -
- men hun kan ikke betale bødeforlægget på 50 D-mark.
Det var min chefs bil. Hun må intet vide, og jeg har kun 30 mark.
- Hr. Radmann. - Ja?
Hvis anklagemyndigheden tillader det, sætter vi bøden til 25 D-mark.
Så må De love at holde Deres kønne, lille hoved koldt i trafikken, -
- hvis De absolut skal køre bil. Er alle indforstået?
- Nej. - Undskyld?
Loven fastsætter bødens størrelse. Der er ingen grund til lempelse.
Jeg siger jo, jeg ikke kan betale.
Loven tillader ikke undtagelser.
Paragrafrytter! Vil De sende mig i fængsel i tre dage?
Nej, men ...
Nå, hr. anklager. Hvad gør vi så?
Betalt. Må jeg gå nu, eller skal jeg i fængsel?
Tro ikke, jeg er Dem taknemmelig. De får pengene. Når jeg kan betale.
Sikke en umulig personage.
Hende er der dæleme krudt i.
Det er en skandale. En helt umådelig skandale!
Der er en morder på fri fod. En morder. Hr. Kirsch genkendte ham.
Vi har været på tre politistationer, men ingen er interesseret i sagen.
Goddag, hr. Gnielka.
Er De desperat efter at finde en nyhedshistorie igen?
Jeg har en historie, chefanklager. En morder er på fri fod.
Et medlem af Waffen-SS i Auschwitz. Nu underviser han børn.
- Er De interesseret? - De er et herligt brushoved.
Gnielka, jeg vil gerne gå nu. Der er ingen mening i det her.
Alois Schulz, Waffen-SS, underviser i historie.
Interesserer det Dem?
- Dem? - Nej.
Dem?
Ud!
Kom, Simon. Vi går, før jeg skal kaste op.
Smid det væk, tak. Mine herrer, dette cirkus er ovre. Tilbage til arbejdet.
Hvor ligger skoleforvaltningen?
I Römer. Jeg har en anelse.
Og jeg kan ikke lide den.
Derfor bliver Eintracht mestre.
Hvis Egon ikke bliver skadet.
Jeg har set på Schulz' papirer. Alt mellem 39 og 45 mangler.
- Hvem? - Læreren, journalisten talte om.
Nogen er vist ambitiøs, hvad?
Efter 45 konfiskerede amerikanerne tonsvis af dokumenter.
De allieredes afnazificering er gennemført.
Gnielka nærer ingen loyalitet over for sit fædreland.
Lad Dem nu ikke narre.
- Undskyld, arkivet? - Anden sal.
Beklager, men arkivet er ikke åbent for offentligheden.
Jeg undersøger en persons fortid.
Han underviser børn. Jeg vil vide, hvad han lavede under krigen.
Han var nazist. I var alle sammen nazister.
Og i østsektoren er I lige pludselig alle kommunister. I tyskere, altså.
Hvis der landede rumvæsner fra Mars, ville I alle blive til rumvæsner.
Du er selv for ung, knægt, men din far var nazist.
Hvad? Nej, han hadede nazisterne.
Bestemt. Alle blev modstandsfolk efter 45.
På hvilken myndigheds vegne er du her?
Anklagemyndigheden i Frankfurt.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Derfor anmoder jeg om en straf på tre års fængsel.
Godt arbejde, Haller.
Hvis der ikke er andet, hr. rigsadvokat, så hæver jeg mødet.
- Hr. chefanklager. - Ja, hr. Radmann?
- Lektor Schulz ... - Hvilken Schulz?
- Hr. Gnielkas sag. - Hvabehar?
Jeg har set på sagen. Schulz var medlem af Waffen-SS.
Det sagde han intet om, da han blev ansat i 1947.
Han må ikke arbejde som lærer. Jeg har skrevet en rapport.
Lad os se.
Interessant, ja.
Jeg sender den videre til Undervisningsministeriet.
De herrer, samme tid næste onsdag.
Deres mor kom med den her til Dem.
- Hvornår? - Lige før.
Hun ville gerne vente, men Deres far ville ikke. Sådan er mænd.
Det er ikke min far.
Han har været savnet siden 45. Østfronten.
Det gør mig ondt.
- Det sagde han vel ikke? - På spejderære.
Hr. Gnielka.
- Kan De huske mig? - Jeg ved, hvem De er.
Jeg har taget mig af Schulz-sagen. Ministeriet har suspenderet ham.
Suspenderet? Suspenderet?
Hvem er det, De mener, han har dræbt?
Han var i Auschwitz. Ved De ikke, hvad det betyder?
Var det ikke en beskyttelseslejr?
Tro mig, ingen blev beskyttet der. Det er helt ubegribeligt.
Spids ørerne. Har du hørt om Auschwitz, skattepige?
- Nej. - Det er skandaløst.
Siger Auschwitz Dem noget?
Nej, og jeg har travlt.
- Hvor gammel er De? -20.
- Og De har aldrig hørt om Auschwitz? - Nej.
Menneskehedens værste grusomhed glemmes og forties.
Hvad mener De dog?
At en tysk anklager ikke kender til Auschwitz, er skammeligt.
Jeg vil æde min gamle hat på, at Schulz ikke er blevet suspenderet.
Vi har ingen rejsehåndbøger om Polen. Ingen tager dertil. Og angående ...
- Auschwitz. - Auschwitz, ja.
Det har vi to bøger om.
Den ene er udgået, og den anden bør stå i Kassel.
Skal jeg bestille den? Det vil tage otte-ti uger.
Ja?
Må jeg tale med Dem, hr. chefanklager?
Smukt. Sådan en vil jeg også gerne have.
Ja?
Schulz underviser stadig på Goethe-gymnasiet.
Der er akut lærermangel. Det er ministeriets sag nu.
Det vedkommer ikke mig og især ikke Dem.
Schulz var jo i Auschwitz.
Alle havde lejre. Amerikanerne, russerne.
Jeg sad et år i en fransk lejr.
Ikke et ord til min kone, men deres mad var bedre end hendes.
Jeg blev tvunget til at se en film om det efter krigen.
Det er propaganda. Sejrherren skriver historien.
Sådan er det, når man taber en krig, men hvorfor grave i det nu?
De havde ret.
- Hvad mener De? - Læreren underviser stadig.
Ja. Det kan man vel intet gøre ved.
Journalisten ventede på Deres kontor. Sikke en sjov karl.
"Den unge, ambitiøse anklager Radmann -
- undersøger lektor Schulz' fortid.
Undervisningsministeriet blev informeret den 25. marts -
- og har ignoreret hans fortid i seks uger."
Og så videre. "En uhørt skandale."
Stakkels knægt. Jeg vil nødig være i dine sko nu.
Rigsadvokaten vil tale med Dem.
Hr. Radmann, artiklen indeholder fortrolige oplysninger.
- Har De videregivet dem? - Nej.
Hvorfor gør ministeriet intet?
Vær nu ikke så naiv.
Tror De, alle nazister forsvandt, da Hitler døde?
Det kan jeg forsikre Dem om, de ikke gjorde.
Det gjorde de ikke.
Men man kan da ikke lade ham undervise børn.
Vi bør stille ham for en ret, -
- men at have gjort tjeneste i en lejr er ikke strafbart ifølge loven.
Skammeligt nok. Og alle sager blev forældede for tre år siden.
Undtagen mordsager. Men har vi sådan en? En konkret mordsag?
Er der et konkret offer? Luk øjnene op, hr. Radmann.
Den offentlige sektor er fyldt med både store og små nazister.
Og ingen af dem har noget at frygte.
Den nyeste aftenudgave! Khrusjtjov fremsætter igen ultimatum.
Mindebegivenhed for Hiroshima! Det er nu 14 år siden!
- Tak. - Er De gået fra forstanden?
- Artiklen ramte plet. - Det er tyveri at tage sagsakter.
De kostede mig nær min stilling. De burde skamme Dem.
Jeg ville skamme mig, hvis jeg ikke offentliggjorde den slags stof.
Hvordan kan man holde den slags hemmeligt?
Det er da let. De gjorde alle sammen det samme som Schulz.
De kom hjem, tog uniformen af og fortsatte, som om intet var hændt.
Ingen stiller spørgsmål. Ingen vil vide noget.
Har De tid i aften? Jeg beklager.
Nogle gange skærer vi journalister et hjørne eller to.
Kig forbi. Der er skønne piger, pølser og øl.
Ikke nødvendigvis i den rækkefølge.
Typisk mænd. De skal have vand.
- Inge. Der er øl deromme. - Tak.
Hun har format, ikke sandt?
Kom, så præsenterer jeg Dem.
Det kan jeg godt selv gøre.
Mine damer og herrer, venner og kampfæller. Her er en sjældenhed.
En jurist, hvis pansrede bryst stadig rummer en smule menneskelig varme.
- Du er en poet. - Tak.
Byd ham velkommen i vores anarkistiske kreds, -
- så den smule varme kan blive til en brændende ild.
Det var tyveri, ikke? Vil De anholde mig?
Smårapseri. De ryger ind i seks uger.
Sjuft.
Er De altid sådan?
Det kan De selv finde ud af.
Måske.
De kan jo ikke få luft.
- Nogen må køre Simon hjem. - Det gør jeg.
- Du er fuld. - Jeg kan godt køre.
Flinke folk, ikke sandt? Jeg så det med det samme.
Hvad mener De?
Hun er en sød tøs, et godt skår. Og Marlene kan lide dig, Radmann.
- Og han var fange der? - Ja, men han taler aldrig om det.
"Dødsenglen". Det første, han malede efter Auschwitz.
Tænk, han er berettiget til erstatning, men vil ikke have den.
Idioterne vil have bevis på, han sad i Auschwitz.
Er der noget, jeg kan gøre?
Ja, giv en hånd med.
Der må være noget her.
Intet. Tag lige kufferten der.
Jeg kan da ikke bare...
Nej, lad mig.
Pletskud.
Hvad laver I?
- Vi hjælper dig. - Hvor vover du?
- Simon. - Jeg vil ikke have din hjælp.
Du har ikke ret til at rode i mine ting.
- Simon ... - Ud, ud.
Ud. Ud.
Han er en stædig satan.
Måske er der noget her.
- Så De har lært noget. - Jeg kommer tilbage med dem.
Ikke noget her. Og heller ikke her.
Det her har et brevhoved fra kz-lejren i Auschwitz.
Prøv at se her.
"Skudt under et flugtforsøg." Og?
"Skudt under et flugtforsøg" betyder mord.
Og her er en liste over morderne.
Ordnung muss sein. Utroligt, ikke?
Kom med.
Undskyld forstyrrelsen, men jeg mener, det er vigtigt.
Her er officielle lister over de udstationerede i Auschwitz.
SS-folk, som har skudt fanger i Auschwitz. "Schmidt, Milde, Siebert."
Og så videre. Det var det, De ville have, ikke? Beviser.
Kom indenfor.
Hvor har De det her fra?
Fra en overlevende fra Auschwitz.
Godt.
- Det er en begyndelse. - Hvordan?
Det er konkrete forbrydelser, gerningsmænd, ofre.
- Det kan vi reagere på. - Skal vi efterforske sagen?
Efterforske hvad? Navnene står jo lige der.
Morderne skal bag tremmer.
Vær ikke en tåbe, Gnielka.
Det her rækker ikke.
Hr. rigsadvokat, om muligt vil jeg gerne involveres i sagen.
Jeg vil gerne hjælpe til.
Radmann, De skal ikke hjælpe til.
De skal lede efterforskningen.
Og ikke flere artikler lige nu. Medmindre De vil advare forbryderne.
I orden.
Mine herrer.
Hvis det lykkes os at retsforfølge disse mænd i Tyskland, -
- ville det være ganske ekstraordinært.
- Schmittchen! - Kommer!
- Hvad er der? - Ikke flere trafikforseelser.
Ja?
- Jeg forstår ikke, hvad De vil. - Vi tog nogle papirer fra Dem.
Der var en liste. Jeg må vide, hvor De har den fra.
Lå den i min kuffert?
Jeg aner det ikke. Befrielsen var kaotisk. Vi tog, hvad vi kunne.
- Hvorfor vil De vide det? - Jeg efterforsker Auschwitz.
De var der. Bevidnede De nogen forbrydelser under Deres ophold?
Mit "ophold"?
Hvad gjorde Schulz?
Han var et gement SS-svin.
Men så De ham dræbe nogen?
Nej.
Jeg har brug for vidner, hr. Kirsch. De må vidne.
Hvorfor det? Se Dem omkring.
"Underkjoler. Pak badetøjet. Lyserød og babyblå."
Det her land vil pakkes ind i vat. Det vil ikke kende til sandheden.
Og nu må jeg til arbejdet.
Dette er navnene på de mænd, vi søger, hr. kommissær.
De må finde dem.
For at sammenfatte: Disse mænd var i lejren i Polen, -
- og politiet skal finde dem, fordi de dræbte folk.
- Ja. - Men var de ikke soldater?
Var det ikke deres pligt?
Jeg lader høre fra mig.
Godmorgen.
Hvem skal nu gå efter trafiksynderne, Radmann?
FØRST: ADRESSER? STADIG I LIVE?
"De har kørt for stærkt. Betal bøden på 100 mark."
Inge, lån din mand 100 mark.
Du er selv ude om det.
- Men jeg har ingen penge. Radmann. - Så taber De.
- Anklageren kender ikke til nåde. - Nogle fortjener straf.
Og de skal straffes af Dem.
Kun dem, jeg fanger.
Hvem står mig i nøden bi?
Jeg bygger hus på Goethestrasse og åbner mit eget skrædderi.
Så kan jeg holde op med at sy gardiner for fru Brettschneider.
- Nej! - Det er en passende straf.
Alt er i orden, børn.
Kom frit frem, feje svin! I får mig ikke til at holde kæft!
Jeg skriver, om hvem jeg vil!
Er du blevet vanvittig?
Jeg sagde jo, at artiklen ramte plet.
Forstår De nu? De er stadig overalt.
Jeg skal bruge adresser på de overlevende. De er vigtige vidner.
I udbetaler erstatning til dem. I bør have deres adresser.
Nej, så henter vi dem selv.
Ja. Farvel.
Schmittchen, vil De tage diktat?
Hermann Langbein er leder af de Auschwitz-overlevendes forening.
Send ham et telegram. "Kære hr. Langbein ..."
Hr. Langbein. Tak, fordi De kom.
- Hvor er vidnet? - Hr. Bichinsky, kom.
Schmittchen, vores første vidne.
Hr. Bichinsky, De var fange i Auschwitz i to år.
Ja. Jeg var der fra august 43, -
- og frem til russerne befriede os i januar 45.
Fortsæt.
Siger navnene på denne liste Dem noget?
Nej. Intet.
- Ikke et eneste? Er De sikker? - Ja.
Kan De bekræfte, at der blev begået forbrydelser i lejren?
Ja, det kan jeg.
Hundredtusindvis blev myrdet der.
Ja. Vi vil gerne, om muligt, have navnene på ofrene.
Hørte De ham ikke? Hundredtusindvis. Hvordan skal han kunne navnene?
Godt. Så skriver vi "ukendte ofre" indtil videre.
Min kone og min søn blev myrdet der.
Det gør mig ondt.
Kan De fortælle mig, på hvilken dag dette foregik?
SS forsynede os ikke med en kalender.
Hvad tror De, Auschwitz var?
En lille feriekoloni ved kysten?
Hr. Bauer, hvad er det for en grønskolling?
Må jeg tale med Dem?
En kop kaffe? Schmittchen, kaffe, tak. Vi er straks tilbage.
Vi kan ikke nøjes med den liste.
Hvad foreslår De?
Jeg vil spørge Bichinsky, hvad han har set. Sager, han kan bevidne.
Det betyder, at alle SS-folk i Auschwitz er mistænkte.
- Dem alle. - Det er jeg klar over.
Jeg vil vide, hvad der foregik der.
Hr. Radmann. Det her er en labyrint.
Far nu ikke vild i den.
Hr. Bichinsky, fortæl mig venligst alt, De oplevede.
Hvor skal han begynde?
Ved begyndelsen.
Hvad gjorde han?
Hans Brandner pryglede vidnet med en pisk, til han faldt om.
Vidnet mistede sit højre øje. Ved De, hvorfor Brandner gjorde det?
Fordi mit vidne vovede at kaste et blik på ham.
- Og nu anholder vi ham. - Nej. Vi har ingen sag.
Det var ikke mord. Alle andre sager er forældede.
- Hvad laver vi så her? - Jeg er nødt til at se ham.
- Tak. - Du bliver lige så køn som din mor.
De smigrer, hr. Brandner.
Jeg er med.
Vent.
- Hr. Brandner? - Ja?
Jeg tror, vi kender hinanden.
- Jeg erindrer Dem ikke. - Jo da.
Jeg glemmer aldrig et ansigt.
Det ved jeg ikke. De er ikke herfra, vel?
Prøv og smag. Bedre fås de ikke.
Jeg skal ud med brød.
Kom så.
Schmittchen, kom med min kappe. Hurtigt.
Bliv siddende. Hvad forestiller De Dem?
De vil have fløjet folk fra Polen, Israel og Gud ved hvor hertil.
Vi har ikke diplomatiske forbindelser til de lande.
Og hvorfor? For at bevise, at nogen gjorde noget et sted i Polen.
Disse mennesker er vidner til tusinder af mord.
Mord? Vær nu realistisk. Kan De bevise, det var med forsæt?
Vi havde ikke noget valg. Hvis man nægtede, blev man dræbt.
Desuden blev alt det ordnet i Nürnberg efter krigen.
Der blev kun fældet dom over 150 i Nürnberg.
Af de allierede, ikke af Tyskland. Det her er ikke overstået.
Undskyld, hr. chefanklager. Jeg troede, De skulle i retten senere.
Det ville være første gang, et land retsforfølger sine egne soldater.
Det er dødfødt.
Ved De hvad?
Jeg elsker det her land. Det gør jeg stadig.
Trods alt. Det har været så meget igennem.
De ripper bare op i gamle sår. Sår, der lige var begyndt at læges.
Vidste De, Bauer er jøde? Han var selv i en lejr i 1933.
Det kom han sig aldrig over.
Ikke så vild, Toni.
- Toni, ikke så vild. - Der skete ikke noget.
Far, det her er Johann Radmann. Vi har været i biografen.
Mig en fornøjelse.
- Kom, så laver jeg aftensmad. - Tak, lille Marlene.
Johann.
- Gæld er en æressag. - Nej, det ...
Fortæl mig så, hvad du har brug for.
Jeg efterforsker Auschwitz.
Du er helt ude af den.
Det er der ingen, der vil have. Ikke jer, ikke os.
Lad det ligge. Hitler er væk, mand.
Russerne, de er den nye fjende.
Jeg har brug for sagsakterne om de SS-mænd, der arbejdede i Auschwitz.
Dem alle sammen.
10 millioner nazister. Utroligt, ikke?
Og idioterne skrev alting ned.
Tror du, du får en af dem for retten, -
- kan du lige så vel tro på julemanden.
Det er kun dem fra Auschwitz.
Hvor er din lastvogn?
Her. 600.000 SS-sagsakter. Omkring 8.000 af dem var i Auschwitz.
Men dem må du selv grave frem.
Tak.
- Det var en maskine. - Hvilket?
Auschwitz. Det var et mordmaskineri med 8.000 dele.
Store og små. Bureaukrater og sadister.
For otte uger siden havde vi en liste med 15. Nu har vi 8.000 SS-mænd.
Det er 8.000 mistænkte, Gnielka.
Min sidste sag var en, der kørte bil uden kørekort.
Jo flere fjender, jo mere ærefuldt er det.
Hvad skåler vi for?
Veritas. Det var min fars motto.
For sandheden.
8.000 Schulzer og Brandnere.
Og for hver af dem har jeg brug for vidner.
- Lad os komme ind. - Hvad vil I?
- Du må vidne. - Om hvad?
De er et vidne, hr. Kirsch. Jeg har brug for Deres udsagn.
- Jeg vil ikke tale om det. - Simon, vær nu rar.
De må vidne. Det skylder De ofrene.
Hvad skylder jeg hvem? Hvad vil I have?
- Har I ikke fået nok? - Simon!
Du vil efterforske Auschwitz? Tror du, det vil ændre noget som helst?
Du aner ingenting. Ingenting.
Hvorfor?
Mine piger.
Ruth og Klara.
De var så små.
Vi ankom midt om natten. Vi var hundreder, tusinder.
Vi var sultne, og vi frøs.
Vi var omringet af SS med deres hunde.
"Alle ud! Ud! Hurtigt! Stil jer op på række!"
Min kone Hannah blev sat på en lastvogn med det samme.
Pludselig kom der en læge.
Han havde hvide handsker på. Han lignede en engel.
Han var meget rolig.
Og han knælede ned for at se på Ruth og Klara.
Han strøg Ruth over håret, smilede, og så sagde han til mig:
"Det er nogle søde tvillinger. Dem tager jeg med mig."
Og jeg tænkte: "Han er læge."
"De er i sikkerhed hos ham."
Så fortalte de andre mig, hvad Mengele gjorde med tvillinger.
At han pinte dem med sine eksperimenter.
At han sprøjtede sygdomme ind i dem. Tyfus, tuberkulose, difteri.
Han skar i dem uden bedøvelse. Han fjernede organer fra deres kroppe.
Han stak nåle i hovedet på dem. Han syede tvillinger sammen.
Ryg mod ryg som siamesiske tvillinger.
Og jeg gav dem til ham.
Hvorfor er de døde og jeg i live?
Vi vil stille ham for en ret.
Det lover jeg Dem.
KONFISKERET MATERIALE
Der var en lejrlæge.
Dr. Josef Mengele.
- Så De kender historierne? - Ja.
Ham skal vi have fat i. Dr. Josef Mengele. Han er Auschwitz.
Alle dem, der samarbejdede, som ikke sagde nej, -
- de er Auschwitz.
Gør De fremskridt?
Roligt og konkret. Fortæl kun, hvad De klart erindrer.
Fru Mandelbaum.
Vær rar at komme ind.
Vi appellerer.
- Haller, den klarer De. - Gerne.
Hr. chefanklager, jeg anmoder om hjælp til min efterforskning.
- Få hr. Haller til at hjælpe ham. - Hr. rigsadvokat.
Jeg kan ikke undvære hr. Haller. Vi er allerede underbemandet.
Dette anliggende har den højeste prioritet.
Med forlov, selv kansler Adenauer har gjort det helt klart, -
- at vi må sætte punktum for dette beklagelige kapitel.
- En retssag er den rene gift. - Tværtom.
At fortie dette vil være giftigt. Giftigt for vort unge demokrati.
Desuden er det mig, der bestemmer, hvornår der skal sættes punktum.
Det er mit bedste jakkesæt. De informerer mig, -
- og så udvikler jeg en strategi, og så kan De assistere mig.
Jeg leder efterforskningen. Det er rigsadvokatens ordre.
Næ, se, hvem der er blevet voksen.
- Hvem er de mistænkte? - Dem alle sammen.
- Alle, som var udstationeret der. - Det er helt til grin.
"En lille dreng, omkring fem år gammel, sprang af lastvognen.
Han havde et æble i hånden. Boger stod ved døren.
Drengen stod ved lastbilen. Han var så glad for sit æble.
Boger tog drengen i fødderne -
- og smadrede hans hoved mod barakken.
Boger samlede æblet op og sagde, jeg skulle vaske blodet væk.
Og så spiste Boger æblet." Sådan var hverdagen i Auschwitz.
Kan De grine ad det?
- Hvor mange adresser fik De fat i? - Myndighederne modarbejder os.
- Skaf alle telefonbøger. - Hvabehar?
Jeg har fået nok. Skaf alle tyske telefonbøger.
Vi finder selv adresserne.
Mengele var den værste af dem alle. Ved du hvorfor?
Han er ligesom os. Han havde alle muligheder. Han læste til læge.
Han aflagde lægeløftet, elsker opera og er dannet.
Han er som os. Han var på din alder, da han kom til Auschwitz.
Jeg har set et billede af ham. Har du set det? Han ser ...
Han ser ... Han ser flink ud.
Hvis vi lader en som ham gå fri, så er vi alle fortabt. Forstår du?
Jeg vil danse med min mand.
- Kom, Johann. - Øjeblik. Vor helt er træt.
Du får ham snart. Bare rolig.
Her kommer jeg, piger.
marcherer med samme ånd
alle på geled
vore kammerater faldt ved østfronten
- Hvad er der los? - Det er min fars krigskammerater.
De drikker sig fulde en gang om måneden.
Ingeniørbataljon 221, "alle de røde gør vi døde".
Jeg kan ikke klare det i dag.
Lad os tage ned til floden.
Nej. Tag mig med hjem til dig.
Min udlejerske hører virkelig godt.
Kom, så følger jeg dig hjem.
Min elskede.
Livet er smukt.
Hvilket land og hvilken by har områdenummer 005411?
- Tak. Jeg ved, hvor Mengele er. - Hvad? Hvor?
Familien Mengeles udenlandsopkald fra Günzburg. Tak.
Buenos Aires, Argentina. Jeg går til politiet.
Vi har nok beviser mod bageren Brandner. Udsted en arrestordre.
Det gør jeg.
Mengele er i Buenos Aires.
Her er hans telefonnummer. Det burde være nok.
Her er arrestordren.
- Vær rar at hente ham til Tyskland. - Interessant teori.
Desværre har politiet begrænsede ressourcer.
Og så Sydamerika. Det ligger så langt væk.
Men jeg giver gerne sagen videre.
Jeg kører Dem til stationen.
- Det er ikke nødvendigt. - Jo da. Jeg kører Dem.
Nå, nu kan vi tale sammen.
Vi ved, Mengele er i Buenos Aires. Vi har en tyk sagsmappe på ham, men ...
Men hvad?
Dem, som flygtede efter 45, må vi ikke røre. Ordren kommer oppefra.
- Kan De hjælpe mig på nogen måde? - Han besøger sin familie i Günzburg.
- Kommer han til Tyskland? - Ofte. Han ved, der ingen fare er.
Tak.
Jeg har ikke tid til at køre Dem til toget. Jeg ville bare tale med Dem.
Jaså. Naturligvis.
Tak alligevel.
De har været hos politiet.
- Hvor ved De det fra? - Sæt Dem ned.
De har stadig ikke begrebet omfanget af det her.
Mengele, Eichmann og de andre står under magtfulde venners beskyttelse.
De kan ikke stole på nogen. Ikke nogen som helst.
- Men jeg ved, hvor Mengele er. - Ja, men De må lade det fare.
De fik udstedt en arrestordre mod ham. Lad det blive ved det.
- Hr. rigsadvokat. - Koncentrér Dem om de andre.
Overlad Mengele til mig. Forstået?
De bad jo om alle sammen.
Og dem skal vi gennemgå for at finde de mistænkte?
- Ja. - Jeg bærer dem ikke.
Deres ideer betyder altid, at jeg skal knokle.
Mengeles far er død.
- Har De folk i Günzburg? - De ved, hvad vores holdning er.
Mere kan jeg ikke gøre.
Tror du, han er derinde?
Hvis Mengele nogensinde kommer til Tyskland, så er det nu.
Den bliver her.
PRIVAT SELSKAB
Kan De ikke læse? Det er et privat selskab.
Johann Radmann, anklagemyndigheden i Frankfurt.
Vi leder efter Josef Mengele.
De forskrækkede mig.
Tak.
Vil du gøre noget for mig?
Ved du, hvor Mengele er?
Alle i Günzburg arbejder på familien Mengeles fabrik. Ingen siger noget.
Men min far så ham på kirkegården i dag.
Han genkendte ham. Men så kørte han væk.
- Jeg må derind igen. - Her. De hører en del.
Ring til mig, hvis han kommer igen.
- Han gjorde det her mod børn. - Jeg vil ikke se det.
Kig grundigt på det. Det gjorde Josef Mengele mod børn.
Han var i Günzburg i dag.
Grænsevagten må tjekke alle, der rejser til Sydamerika.
Nej, "Mengele". Martha, Emil, Nordpol, Gustav, Emil, Ludwig, Emil.
Kig igen. Han skal være på listen. Der er en arrestordre på ham.
Der er ikke tid til at anmode om det på skrift. Så er han væk.
Utroligt.
- Hvor har De været? - Hvorfor det?
Bageren. Brandner. Han er væk. Han er forsvundet. Stukket af.
Fordi De ikke udstedte den arrestordre.
- De skulle absolut lege Zorro. - De ved ...
Jeg er ligeglad!
Vi er offentlige anklagere. Opfør Dem som sådan.
Og drik ikke snaps på mit kontor.
Rigsadvokaten vil tale med Dem nu.
Farvel.
De har handlet imod mine ønsker.
Stille. Hvordan kunne De lade Brandner slippe bort?
De skulle bare gøre Dem selv til grin i Günzburg.
- Hvad tænkte De på? - Han kom til sin fars begravelse.
Hvorfor tør han komme tilbage til Tyskland? Hvorfor?
Fordi vi lader ham slippe.
De har arbejdet på sagen i fire måneder.
Hvad har De fået ud af det? Intet. Vi har ikke mere tid.
Lige nu holder justitsministeren min ryg fri, -
- men det kan landdagsvalget hurtigt ændre på. Så er jeg væk.
- Så er der ingen sag mere. - Uden Mengele er sagen meningsløs.
Vil De anklage et spøgelse?
Deres besættelse af Mengele truer hele efterforskningen.
Og hvad med alle de andre? Mulka eller lejrkommandant Baer?
Disse mænd er skyldige i hundredtusinder af drab.
Er det ikke dramatisk nok til Dem?
Her.
"Hvis De bliver ved, bliver De også gasset."
"Den største usling i vort land er stikkeren."
"Dø eller leve, jøde?" Og så videre og så videre.
Derfor gør vi det her. Folk skal se de forbrydelser, der fandt sted.
Ikke kun Hitlers og Himmlers, men helt almindelige menneskers.
Folk, som gjorde det frivilligt, fordi de troede på det.
Det er dem, vi retsforfølger. Én stor retssag.
Sådan skal det gøres. Og det er Deres opgave.
Hr. Mulka. Radmann, anklager.
De var for syg til at følge vore stævninger. Godt, De har det bedre.
- Hvad vil De? - De var adjudant i Auschwitz.
- Og? - Jeg efterforsker Dem.
Hør her. Jeg var soldat.
Jeg har aldrig været i denne lejr. Jeg ved ikke, hvad der foregik der.
Hvem prøver De at narre? De var lejrlederens højre hånd.
- De skal stilles til ansvar. - Tal ikke til mig igen.
Ellers vil jeg give Dem så mange problemer, at De svimler.
- Lad os stoppe for i dag. - Jeg bliver ved.
Ved du hvad, Radmann? Du er vanvittig.
Men du er helt sikkert ikke et rumvæsen.
Her. Flere billeder af perronen.
Venstre, højre. Venstre, højre.
Venstre ... Anton, kender du ikke venstre?
Højre, venstre.
Hvem af jer banditter har gjort noget?
Alois Schulz, jeg anholder Dem som medskyldig i hundreder af mord.
Jeg sad kun på kontoret.
Her. Det er Dem.
Ja.
Flere vidner siger, De sorterede folk på perronen.
- De udvalgte ofre til gaskamrene. - Ja, men...
Hr. Schulz. Tak.
Sådan her er det. De skal bevise, hr. Schulz udvalgte nogen.
Fotografiet er uskarpt. Denne lejr var vist et frygteligt sted.
Jeg er vis på, at dem, der ankom efter en hård rejse, var i chok.
Om disse ynkværdige folks vidneudsagn holder efter næsten 20 år, -
- det tvivler jeg stærkt på.
Og hvis vi antager, hr. Schulz udvalgte nogen, -
- så var formålet at forhindre dem, der kunne arbejde, i at blive gasset.
Han reddede faktisk liv.
Så holder De mund.
Jeg er uenig i Deres juridiske vurdering.
Hr. Schulz har udtalt, at han blot adlød ordrer, som det var hans pligt.
Hr. Lichter, Deres klient er mistænkt for mord og bliver i vores varetægt.
Du burde blive gasset, dit svin!
De herrer.
Ingen af os tænkte os om.
Vi skulle bare åbne øjnene.
Pis.
Jeg har fundet en.
- Goddag. - Åh gud.
Så for søren.
- Det har jeg svedt ud. - Ja?
- Hvad? - Drønnert. Jeg har selv syet den.
Ja, den er fin.
- Marlene, vi er lige... - Vi må ikke lade de fine folk vente.
Af sted med Dem.
Kom.
Amerikanerne havde lige løsladt mig.
Jeg var 35 år og havde aldrig arbejdet som advokat.
Og da kom min første klient.
Han havde brug for en advokat til at registrere et patent.
Gratis, naturligvis. Ja, vi er vokset siden da.
- Hvorfor har de inviteret os? - Det ved jeg ikke.
Men jeg har en anelse.
Hold op, hvor er der muligheder.
- Walter, jeg er ved at dø af sult. - Også jeg.
Skal vi?
En god jurists evner bør ikke gå til spilde. De skal møde dr. Mertens.
Undskyld, må jeg spørge om noget?
Kan De sige mig, hvor man finder en sådan kjole i Frankfurt?
- Den her... - I hendes forretning, naturligvis.
Har De Deres eget dameskrædderi?
Jeg er lige begyndt.
Fantastisk.
Må jeg komplimentere Deres forlovede? De imponerer mig også.
Eksamen med udmærkelse. Assistent for professor Rimmelsbacher.
- Ikke sandt? - Jo.
De er lige den type, jeg har brug for. Ung, entusiastisk.
Så skal energien bare kanaliseres det rette sted hen.
- Tak ... - Jeg ved det godt.
De kan ikke sige noget nu. Men hav det i tankerne.
Nu ved De, hvor man kan finde mig.
Tænk sig. Fire damer har bestilt kjoler hos mig.
- Johann, det var en skøn aften. - Ja.
Dette er anklager Radmann.
Hr. Radmann, det er hr. Kleiner, korrespondent for Jerusalem Post.
- Disse to herrer er fra Israel. - Mig en fornøjelse.
Jeg har bedt Radmann komme, fordi han ved det meste om Josef Mengele, -
- også hvor han befinder sig.
Vi samarbejder om at pågribe Adolf Eichmann og Josef Mengele -
- i Argentina og føre dem hertil.
Vær rar at give de herrer de oplysninger, De har.
- Og så vil De føre Mengele hertil? - Hvis nogen gør det, bliver det os.
- Kleiner er ikke kun journalist. - Nej.
- Kan man stole på dem? - Hvem kan man stole på?
Jeg er stadig i eksil, jeg er bare ikke i Sverige længere.
Det sekund jeg forlader mit kontor, er jeg på fjendens territorium.
Dem stoler jeg på.
Pas på.
Det er ikke tørt endnu.
Det er smukt, Simon. Tak. Johann!
Nå ...
Nu er det store øjeblik kommet.
- Så god som ny. - Sådan en har jeg altid ønsket mig.
- Skål for Marlene. - Skål.
"Kære husmor, Deres drøm er gået i opfyldelse.
Deres nye Pfaff Automatik 230, -
- symaskinen med endeløse muligheder, står foran Dem."
Alletiders, ikke?
Vi er tæt på nu. Vi stiller Mengele for retten her i Frankfurt.
"Gør alle Deres veninder misundelige, og få Deres mand til at smile."
Utroligt, du falder i søvn på den måde.
Anklageren kan ikke blive begejstret for selv så flot en symaskine.
Jeg lukkede blot øjnene et kort øjeblik, -
- fordi jeg blev blændet af symaskinens skønhed.
Pas på. Din næse vokser.
En god forretningsmand har orden i regnskaberne.
Naturligvis.
Du er vidunderlig.
- Tak, Joseph. - Hr. Mulka.
- Her er en arrestordre. - Hvad skal det sige?
Hjælper man til, er man medskyldig.
En bestilling på Zyklon B, underskrevet af Robert Mulka, -
- Hauptsturmführer og adjudant.
Det er længe siden. Jeg erindrer intet.
Det behøver De ikke. Det her er nok.
Jeg anholder Dem for medvirken til mere end tusind drab.
Følg med.
Skål med os, hr. chefanklager.
De bliver jo yngre og yngre. Hvordan gør De det?
- Skål. - Skål.
- Det ser lækkert ud. - Det er hjemmebag.
Selvfølgelig. Alle bagere flygter jo fra hr. Radmann.
- Hvor er Deres sherifstjerne? - Hvad?
Med de cowboymetoder bør De bære cowboyhat og sherifstjerne.
- Hvor uforskammet. - Hvabehar?
Hvorfor latterliggør De det?
Fordi denne skueproces er afskyelig. Den har intet med retfærd at gøre.
Naturligvis synes De det.
Så sig det dog.
De tror, jeg også var nazist. Det er De overbevist om.
I hr. Radmanns øjne var alle nazister.
Spørg dog, hvad jeg gjorde under krigen. Jeg fortæller det gerne.
Jurastudiet i Heidelberg, så flåden.
Orlogskaptajn i den syvende ubådsflotille.
Efter krigen var jeg krigsfange i Frankrig i et år.
Løsladt i august 1946. Jeg tjente med ære.
Og i øvrigt var jeg aldrig medlem af partiet.
Vil De stadig anholde mig?
Disse mænd skal bøde for deres forbrydelser.
Ja, for De har jo patent på retfærdigheden.
Få små fisk anklages, mens millioner af andre lever uforstyrret videre.
- Er det retfærdigt? - Deres "små fisk" er forbrydere.
Skal ethvert ungt menneske spørge sig selv, om dets far er morder?
Ja, lige præcis.
Jeg vil gerne se en ende på løgnen og tavsheden.
De er Richard Baer, den sidste lejrkommandant i Auschwitz.
De er anholdt.
Hr. Paul, De er anholdt.
De holdt fangens hoved under vand, til han døde.
De tvang en gruppe til at sove udendørs om vinteren.
To af dem døde af kulde.
Dr. Berger, følg med.
De var involveret i fangetransporter.
De trampede på ham med Deres støvler, til han lå død på jorden.
De skød på barnet, som lå i sin mors favn. Begge døde.
- Hr. Rinke. - Ja?
De er anholdt.
De kom Zyklon B ind i anordningen.
Med hunde jagede De fangerne ind i elektriske hegn.
De havde ingen ordre til det. De gjorde det på egen hånd.
Fortæl nu endelig sandheden.
... anholdelsen af Richard Baer, den sidste lejrkommandant i Auschwitz, -
- og af Robert Mulka er kulminationen på jagten på disse forbrydere.
Hr. chefanklager, et spørgsmål.
- Hvad lyder anklagerne på? - Mord.
Kirsch har haft et hjerteanfald. Han er på hospitalet. Det var tæt på.
Jeg bad aldrig kaddish.
Hvad mener du?
I lejren var Gud ...
Han var der ikke.
Da jeg lå og ventede på ambulancen, tænkte jeg kun på, -
- at jeg aldrig har bedt kaddish for mine piger, Ruth og Klara.
Jeg kan ikke klare det mere. Jeg kan ikke tage derhen.
Vil I ikke nok gøre det for mig?
Tag til Auschwitz og gør det for mig. Bed kaddish for dem.
Du kan selv gøre det, når du bliver rask.
I dag snød jeg døden for anden gang.
- Gør det for mig. - Først må jeg føre den her retssag.
- Vil du ikke nok? - Simon, det har jeg ikke tid til.
Jeg skal i retten.
- De har ført Eichmann til Israel. - Hvad? Utroligt.
Hvor utroligt!
Hr. rigsadvokat.
- Det her er storartet. - Ja.
Jeg ville hellere have haft ham her.
Men Bonn nægtede at anmode Israel om at få ham udleveret.
Hvornår får vi Mengele? Har De anholdt ham?
- Han bør føres til Frankfurt. - Mengele har forladt Argentina.
- Hvad? Hvor er han? - Man mener, han er i Paraguay.
Så må Mossad få fat i ham der.
Hr. Radmann, det er ikke som et katalog, man bare kan bestille fra.
Situationen er kompliceret.
I ville ikke have Eichmann, så ham tager vi os af.
Godt. Men før Mengele til Tyskland, så han kan retsforfølges her.
Forestil Dem to rådyr i en lysning. Skyder De det ene, er det andet væk.
- Hvad skal det sige? - Mengele er væk.
Ham bekymrer vi os ikke om nu.
- Men De lovede... - Vi har altid prioriteret Eichmann.
- Det har Bauer også. - Hvad?
Eichmann organiserede Endlösung. Mengele...
Før Mengele til Tyskland.
FN's sikkerhedsråd gav os kvaler med Eichmann.
Vi er et lille, ungt land. Vi har ikke råd til at skabe flere fjender.
Vi er allerede omringet af fjender.
Mengele er snu. Han kan være overalt.
Jeg må få ham til Europa.
Han må rejse under falsk navn. Ellers havde jeg fundet ham efter Günzburg.
Hr. Fischer, jeg må finde ud af det navn.
Jeg var så tæt på.
Det er ikke min bils skyld.
Goddag.
Kathi, ikke? Tag plads.
Jeg har travlt. Jeg skal nå et tog. Mengele har været på besøg.
Jeg hørte hans mor fortælle min chef, at han flyver fra Frankfurt i dag.
Jeg ville ringe til politiet, men min chef ...
Tak.
Jeg må tale med hr. Fischer. Hvor er han? Det er vigtigt.
Hr. Fischer er blevet suspenderet.
Deres generation kender ikke til loyalitet.
Jeg skal bruge det navn, Mengele rejser under.
Jeg beder Dem.
Jeg advarede Dem jo. Den lækker olie.
- Kan det ordnes? - Den er brændt sammen.
Vi ved ikke, hvilket navn han bruger. Hvorfor tage til lufthavnen?
Jeg kan genkende Mengele. Tro mig.
Fordømt!
Nå?
Hr. Radmann. Hvad bilder De Dem ind? Hr. Wisnievska var rasende.
Jeg overtalte ham til at vidne om Auschwitz, og så brænder De os af.
Hr. Langbein, jeg gør, hvad jeg kan.
- Hvad laver du i Frankfurt, mor? - Når du ikke ringer til mig...
Hvad foregår der her? Flytter I om?
- Jeg må tale med dig. - Jeg har ikke tid.
Det er vigtigt, Johann. Vær nu ikke så stædig.
Vær sød at gå.
Gustav har friet til mig, og jeg har sagt ja.
- Du er allerede gift. - Ingen kommer tilbage efter 15 år.
Jeg har bedt om, at han bliver erklæret død.
- Kom til brylluppet. - Nej. Gustav var nazist.
Du kender ham slet ikke. Gustav var medlem af partiet. Det var alle.
- Min far var ikke. - Selvfølgelig var han det.
Far var medlem af partiet. Han havde intet valg. Ligesom Gustav.
Så er det nok. Du lyver. Ud.
Du søler fars minde til for at rense Gustav. Ud! Ud!
Far?
Gør det ikke.
Jeg må vide det.
Gør det ikke.
Kurt Radmann, født i Marburg i 1898.
Kan De finde ud af, om han var medlem af partiet?
Vent i forhallen.
- Marlene. - Dejligt, du kommer. Øjeblik.
Du er fuld.
Hvordan skal man ellers holde det ud?
Jeg har en drukkenbolt derhjemme. Jeg har ikke brug for en til.
Nej, frøken Wondrak kommer i bedre kredse nu.
Du har glemt noget der.
Hvor er hagekorset?
- Den er til en naziforbryders kone. - Hvad? Er du blevet vanvittig?
Mertens, Lichter. Alle disse fine folk er forbrydere.
Og hvor ved jeg det fra? Fordi hele folket er forbrydere, -
- og vi lader som ingenting.
Alle disse farver. Vi tyskere burde bære sort i al evighed.
I al evighed. Og du laver dem her.
Forsigtig! Er du forrykt? Kjolen skal leveres i morgen.
Du er umulig at holde ud. Du kan kun se det slemme. Du er blind.
- Ikke alle er slemme! - Mig? Det er dig, der er blind!
Ingeniørbataljon 221.
Din far var udstationeret i Polen. Ved du, hvad de lavede?
Spørg ham, hvorfor han drikker.
Jeg tror ikke på det.
Hvad bilder du dig ind? Ud! Ud!
Jeg vil aldrig mere se dig! Ud!
Sherif Radmann og hans trofaste ven høvding Spidse Fjer.
De kæmper mod overmagten, men de gode sejrer til sidst.
Og til slut hænger de onde i galgen.
Sherif Radmann og høvding Spidse ...
- Hvor vidste du det egentlig fra? - Hvilket?
Hvad "skudt under flugtforsøg" betød?
Kom nu. Hvor vidste du det fra?
Jeg var der.
Undskyld?
I Auschwitz. Jeg var der.
Var du i Auschwitz? Under krigen?
- Du lyver. - Hold nu op. Du ved ikke ...
Jeg ved alt for meget. Jeg ved, du er en løgner og en hykler.
- Og det er det allerværste. - Har du glemt, hvem jeg er, Johann?
Vil du vide, hvad jeg lavede? Jeg var 17 år.
De rekrutterede hele min klasse og sendte os til Auschwitz.
I adlød ordrer. Den store undskyldning.
Og i sidste ende var det kun Hitlers skyld.
Du ville jo vide det, ikke? Nu hører du sateme på mig!
Vi skulle besigtige fangerne.
Der var en polsk professor.
Tadeusz Rosenthal.
I smug gav jeg ham cigaretter og brød, men det fandt de ud af.
Som straf smed de hans hat over hegnet -
- og sagde, han skulle hente den. Og så skød de ham i ryggen.
"Skudt under flugtforsøg." Forstår du det, Johann?
Ligesom på vores lister.
Du giver mig kvalme.
Det gør I alle sammen.
- Kom, Hermann, han er fuld. - Hvad har De gjort? Var De nazist?
Dig. Hvorfor gjorde du ikke noget? Hvorfor tog du del i det?
- Hvor uforskammet. - Usle stodder.
I var alle sammen med til det.
Du var nazist. Du var ...
Hvorfor mig?
- Hvad mener De? - Retssagen, efterforskningen.
- Hvorfor lige mig? - Fordi De blev født i 1930.
- De er skyldfri. - Nej.
Fordi jeg var naiv nok til at lade mig brænde ud for Dem.
- Forresten var min far også nazist. - Hvad havde De regnet med?
Næsten alle jurister var medlem af partiet.
Han var lige så skyldig som alle andre.
Tror De, det handler om, hvem der er skyldig eller uskyldig, -
- så har De intet lært. Intet.
Jeg siger op.
Hr. Radmann. De kan ikke bare lade os i stikken.
Det glæder mig.
Jeg tror, De har truffet den rette beslutning. De begynder på mandag.
Jeg har lige hørt det.
Tillykke.
Tak for al Deres hjælp, Schmittchen.
Det kan De godt spare Dem.
Jeres ... vores klient har uret. Han brød patentloven. Vi kan blot ...
Unge mand, vi kan ikke betale for alt det her, hvis klienterne har uret.
- Ja? - Peter.
Hans. Udmærket. Hr. Lichter, hr. Radmann.
Jeg får tit fat i Lichter, når det hele bliver lidt beskidt.
Jeg er bare dygtig og vil gøre alt for vore klienter.
Mine herrer, find en strategi. Penge spiller ingen rolle.
Det glæder mig, vi nu arbejder sammen.
Ja ja.
Mennesket er ikke skabt til at være en helt. Vel?
Hr. Radmann?
Jeg var lige så blind som alle andre.
- Hvad vil du gøre nu? - Det ved jeg ikke.
Men én ting forstår jeg ikke, Simon.
Hvordan kan du leve her? Hvordan kan du leve her i Tyskland?
Hør.
Jeg kom hertil fra Wien, da jeg var 18 år.
Jeg mødte min Hannah -
- i hatteafdelingen i Schneiders varehus.
Mine børn blev født på universitetshospitalet.
Jeg købte den første is til dem i Fressgasse.
Vi fodrede ænder i Grüneburgpark.
En af dem nappede Klara i hånden.
Sig mig så ...
Hvor hører jeg ellers hjemme?
Jeg vil gerne til Auschwitz og bede kaddish.
Det vil jeg gerne gøre.
Vil du give mig bogen?
- Gnielka skal tage med dig. - Nej, jeg tager alene af sted.
Bubeleh...
Godt.
- Hvorfor talte du aldrig om det? - Fordi jeg skammer mig.
Fordi jeg bare stod der og så på. Jeg så bare på.
Holdt min mund og så på.
Hvad med retssagen? Hvordan kan du opgive alt det?
Jeg har altid villet kæmpe for det gode, -
- men jeg ved ikke, hvad det er.
Hvordan kan jeg anklage et andet menneske?
Hvis jeg selv havde været der ...
Jeg ved ikke, hvad jeg ville have gjort.
Du forstår det ikke, Johann.
Se dig omkring. Hvad ser du her?
- Auschwitz. - Nej. Du ser en eng.
Træer, barakker og et hegn.
Auschwitz er det, der skete her, og det ligger begravet her.
Uden retssagen vil alt det blive glemt.
Der er ingen passende straf for det, der er sket her.
Det handler ikke om straf. Det handler om ofrenes historier.
- Tak. - Hvad gør vi så nu?
Simon har skrevet det ned.
Hvorfor er De kommet tilbage?
Fordi det eneste svar på Auschwitz er selv at gøre det rette.
Godmorgen.
Tilbage?
- Undskyld. - Hul i det. Ingen er perfekt.
Undtagen mig.
Tak. Farvel.
- Jeg henter den på mandag. - Fint.
- Goddag. Kan jeg hjælpe med noget? - Jeg skal have repareret noget.
Den kunde tager jeg.
Og De ønsker?
Kan man reparere den her?
- Den er helt revet i stykker. - Det ved jeg godt.
Men den betyder alverden for mig.
Nej, flængen er for stor.
Den står ikke til at redde.
Jeg vil gøre hvad som helst, uanset hvad det koster.
Køb Dem en ny jakke.
Og pas så bedre på den.
Det må jeg vel affinde mig med.
Ja, det må De.
Hvor herligt. Gode venner, kage og sekt.
Hvad kan man mere ønske sig?
Gnielka, min mor har bagt kage til os alle.
Lad nu knægten. Han er stadig i voksealderen.
Retssagen er blevet berammet. Skål for anklagemyndigheden.
Og for dig, Johann.
L'chaim.
- Skål for livet. - L'chaim.
Skål for livet.
Det var det.
Johann.
Jeg har taget din jakke med.
Jeg troede ikke, flængen kunne repareres.
Den er heller ikke helt væk.
- Retssagen begynder i morgen. - Ja. Held og lykke.
De skal vidne på fredag. Er De klar?
Grønskolling.
Jeg har været klar i 20 år.
Jeg går derind nu.
Mine herrer. I dag skriver vi historie.
Jeg er stolt af Dem.
Landsretten i Frankfurt am Main er nu sat.
Auschwitz-retssagen begyndte i 1963.
211 overlevende fra koncentrations- og udryddelseslejren gav vidneudsagn.
19 SS-mænd, som havde arbejdet i Auschwitz, -
- stod anklaget i den mest omfattende retssag i Tyskland nogensinde.
17 af dem blev fundet skyldige. Under den 20 måneder lange retssag -
- udviste ingen af de anklagede nogen tegn på anger.
Fritz Bauer døde af et hjerteanfald i 1968.
Josef Mengele levede uforstyrret i Brasilien til sin død i 1979.
Han druknede under en svømmetur.
Retssagen ses som et vendepunkt i Tysklands historie.
Nu kunne naziregimets forbrydelser ikke længere fortrænges.
Til minde om rigsadvokat Fritz Bauer og anklagerne Joachim Kügler, -
- Georg Friedrich Vogel, Gerhard Wiese og journalisten Thomas Gnielka.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2015